- Är det okej om jag är duvan igen? - Vadå?
Ja, visst.
Är allting bra?
Ja. Jag är lite nervös, men ja.
Du, det är ingen fara.
Tänk bara på Florida. Okej? Tänk på Florida.
Åk bara dit i tankarna.
Okej.
Du har solen i ansiktet.
Den salta havsdoften.
Okej.
Det här är sista, eller hur?
Sista gången, jag lovar.
Okej.
Älskar dig.
Jag älskar dig också.
Okej! Kom.
- Alla lägger sig ner! - Skit också!
Hörde du inte henne?
Ner på marken, för fan!
Vill du dö idag, gubbe?
- Skit! - Fan! Vad hände?
Han föll bara ihop! Håll öga på honom.
- Men är han okej? - Vi går vidare. Vi fortsätter bara.
- Okej? - Okej.
- Vad fan? - Vad? Vad är det?
- Jag vet inte. Den öppnas inte. - Är det den som har nyckel?
Nej, det är en digital skärm.
- Jävla grej. - Låt mig se.
Du rör dig fan inte!
Okej. Den knappen, då?
Jag testade. Den går bara till nästa skärm. Kolla fan inte på oss!
Vi måste kanske köpa något.
Just det! Ja, så är det. Ta den där nötchokladen.
Ta nötchokladen.
- Okej. - Den stora!
Här.
Ja! Du klarade det!
- Lätta pengar. - Kom!
Okej.
Du såg inte ett skit!
Ja!
Det var helt jävla otroligt!
Du var otrolig!
Som du slet ner den där chipsgrejen! Jävlar!
- Det var grymt. - Ja.
Det var det! Jag var bara i zonen och gjorde min jävla grej!
- Du gjorde din jävla grej! - Ge hit.
Jag minns allt. Det var som slowmotion, och jag liksom:
"Ge mig de jävla pengarna, bitch!" Det gjorde han inte, så jag tog dem.
Nästa stopp, Florida!
Älskling!
Detta är vårt nya liv! Det här. Just nu!
Herregud!
Älskling, älskling.
Herregud, älskling. Kan vi stanna lite?
Vi kan inte stanna. Vad menar du?
Vi rånade bensinstationen, måste längre bort.
Vi måste fortsätta. Måste fortsätta, okej?
- Ja, ja. - Okej. Ja, det fungerar också.
Åh, fan.
Helvete, älskling.
Nej, nej.
BLYFRI BENSIN
Nej, nej.
- Fan, fan, fan. - Varför stannade vi?
Den jävla bensinen är slut.
Va? Vi har just...
- Vi har just rånat en... - Ja!
Jag vet, jag vet det.
Det är okej. Lugna ner dig.
Vi måste bara... Vi kliver ur bilen, och går lite.
- Sedan hittar vi en annan bil. - Hittar en annan bil?
På vägen, med nycklarna i tändningen?
Vi har inte passerat hus på länge.
Jag vet inte! Har du en bättre plan?
Fan!
Du.
Stanna.
Snälla?
Hallå!
Kom tillbaka.
Jag visste... Jag visste ju för fan att det var något jag borde...
Du. Sluta nu. Okej?
- Jag vill att du sitter här hos mig. - Vi kan inte.
- Vi måste forts... - Vi måste lugna oss, så vi kan tänka.
Sätt dig ner nu. Okej?
Vet du vad du behöver?
En biltvätt.
- Nej, vi kan inte. - Jo, vi kan. Kom igen.
Jovisst.
Jag älskar dig.
Jag vet.
Men du.
Titta där!
Herrejävlar!
Herregud, dina ögon. Du är som en hök, en hökkvinna!
- Fan, det är perfekt. - Tänk om de kommer hem?
Då kommer de hem. Jag vet inte. Nu kör vi.
Nej, den är låst. På framsidan.
På framsidan.
Vill du använda den?
Snälla. Vi är inte barbarer.
Din jävel.
Jules, snälla sluta göra så med piercingen.
- Du förstör emaljen. - Förlåt.
Ja! Jag gjorde det.
Ja, älskling!
- Du klarade det. - Okej.
- Vad fan? - Vad?
Den är fan i mig reglad.
Vem fan reglar dörren i ett såhär bra område?
Okej, då. Ge mig den jävla grejen.
Du klarade det.
Antar det.
Okej. Du kollar där borta.
Hittat något?
Frukten är av plast.
Okej. Jag kollar på övervåningen.
Nycklar, nycklar.
Var fan är de?
Ingenting?
Hur kan de inte ha reservnycklar i huset?
I en nödsituation?
Verkligen?
Jag är hungrig.
Härsket.
Vi tänker efter. Vi behöver en reservplan.
Ja, absolut.
Nej.
Vi behöver ett lyft. Ett kreativt lyft.
Ja. Nu tar vi detta på allvar.
Okej.
Bensin. Vi tappar ur bensin.
Ja. Det är jättebra, älskling.
Vi behöver bara en soptunna eller som en bensindunk att ha bensin i-
- sen tar vi den till bilen, och så är vi på väg.
Jösses, ja! Vi behöver inte mycket.
Bara nog för att köra till en bensinstation. Du är så jävla smart.
Nej, nej. Vänta, vänta.
Vill du inte?
Du vet att jag vill. Jag vill knulla överallt här. Men vi kan inte.
Vi måste till bilen, innan den bogseras.
- Förlåt, älskling. - Nej, be aldrig om ursäkt för det.
Det är kärlek.
En slang.
Vi behöver en slang.
- Kollade du här inne? - Nej.
- Jag går inte ner. - Jules, det finns inget att vara rädd för.
- Varför går inte du ner, då? - För att...
För att jag inte lämnar dig ensam här uppe på den läskiga övervåningen.
Hamstrare.
Kan finnas mycket mögel här nere.
Var försiktig.
Okej. Vi går åt varsitt håll.
Hittat något, älskling?
Jules?
Jag hittade en kärra.
Herregud, Jules.
Kan du låta bli leksakerna? Kollat lådorna?
Ja. Bara skräp. Kom nu, älskling, det finns inget här.
- Åh! - Vad fan?
Vad fan?
- Herregud. - Vad...? Vad fan?
Herregud.
Är du okej?
Vem gjorde så mot dig?
Det är okej. Vi ska inte skada dig.
Du är säker.
Kom. Vi borde sticka härifrån.
Va? Skojar du? Vi måste hjälpa henne.
- Bor du här? - Jules.
Är det ditt hus?
Jules. Jag skojar inte nu, okej?
Det här är supersjukt, men inte vårt problem. Vi måste sticka.
Vad är det?
Om de som gjorde detta kommer hem?
Då kommer de hem. Jag bryr mig inte.
Jag lämnar inte flickan fastkedjad här.
Okej. Okej, då.
Du har rätt.
Vi gör det. Vi räddar henne.
Vi räddar henne. Inget fel med god karma.
Vi ska få ut dig härifrån. Okej? Vi tar dig till ett säkert ställe.
Ja, bara... Stanna där.
Kan du få upp låset?
Det där? Nej.
Industristandard. Nej, jag...
Tänk, tänk.
Det tar en stund, men vi kan nog såga genom den tunna delen där uppe.
Vi måste inte ta bort allt från henne, bara skilja henne från den stolpen.
Du vet?
Det är min grabb.
Smörknivar. Bara en smörkniv. Äter de inte biff?
Okej, okej.
Ta det lugnt. Vi vill inte ha problem.
Ta det ni vill ha. Vi har pengar och smycken.
Vad ni än letar efter, ta det och gå, snälla.
Vi vill inte ha era pengar.
Vad är det ni vill ha?
Ta kniven om du vill ha den.
Är det här ert hus?
Ja. Det är det.
Bor ni här permanent? Ni hyr inte ut?
Nej, då.
Då vill vi veta varför ni har en liten flicka kedjad i källaren.
Det vill vi veta!
Älskling, säg det till dem.
Ja, vad...? Vad fan?
Åh, herregud.
Jag trodde att ni tänkte råna oss.
Det är bara vår Sweetiepie.
Hon bar sig illa åt, var utagerande i skolan.
Det är vårt sätt att disciplinera henne.
Det är inte... Så disciplinerar man inte barn.
Vi tänker ta henne till ett säkert ställe.
Och vi tar med oss er bil.
Ge oss nycklarna, så vi kan göra det också.
Ni kan inte komma in i vårt hem oanmält, och löpa amok.
Har ni en liten bur för den också?
Ursäkta mig?
- Du ska veta... - Okej, här, här borta.
Vi är alla lite uppskruvade. Det här är en komplicerad situation.
Kan vi inte bara prata om det som vuxna?
Vi kan säkert komma fram till nån form av kompromiss.
Gillar du whisky?
Jag älskar ditt hår.
Folk önskar och hoppas på sånt hår.
Du ska vara mycket tacksam.
Kan jag verkligen inte ge dig nåt?
Det är bra.
Som du vill.
Okej, visst.
Jo...
som jag sa förut.
Vilket jäkla dilemma som vi har hamnat i här.
Men om ni lyssnar klart, kan vi komma på...
Vi tar henne med oss.
- Raring, du borde inte avbryta... - Dra åt helvete.
- Älskling, vi kan väl bara... - Nej! Vad fan sysslar vi ens med?
Vi tar henne, och sticker.
Det kan ni, absolut. Det är ni som har vapnet.
Ni bestämmer reglerna.
Jag ber bara om en chans att säga mitt.
Om ni känner likadant sedan, kan ni göra det ni vill göra.
Kan du åtminstone ge mig det?
Kör till då.
Tack, tack.
Förut var jag säljare.
Knackade dörr. Jag var ganska bra på det.
Vet ni vad som gjorde mig till en bra säljare?
Mina två ögon.
Jag kunde se saker som andra missade. Kunde avläsa människor.
När de öppnade dörren tog jag in allting.
Vad bar de för kläder? Hur hade de inrett hallen?
Hängde det ett koppel vid dörren?
Innan de drog in luft för att hälsa visste jag hur jag skulle sälja till dem.
Nu har jag tittat på er, och skulle vilja testa att sälja till er.
Till att börja med tar jag risken-
- och gissar att ni två inte arbetar för en barnrättsorganisation.
Jag ska gå så långt som att säga att ingen av er är anställd.
Och att döma av den slitna bilen jag såg på väg 301-
-och det sorgliga skicket på min ytterdörr-
-tror jag att ni är på flykt.
Nu när vi förstår varandra, låt oss diskutera vår situation.
Ni två söker ett sätt att sticka härifrån.
Och jag hoppas att ni inte kidnappar min dotter.
Så...
angående den där bilen ni nämnde.
Om vi antar, bara antar, att ni två stal den från oss.
Av en eller annan anledning kunde vi låta bli att anmäla det på ett tag.
Men om ni å andra sidan väljer att ta min dotter med er-
- skulle vi bli tvingade att ringa polisen mycket tidigare.
Sitt inte och säg att ni inte önskar att ni aldrig gått nerför trapporna.
Så trevligt det skulle ha varit om ni hittade nycklarna vid ytterdörren-
-och hade varit på väg nu.
Har jag rätt?
Det är chansen jag ger er just nu.
Det är vad jag försöker sälja.
Vad tycks, om det?
Jag insåg precis att ingen vet de andras namn.
Jag är Mickey, och den här vackra saken är Jules.
Så ledsen, jag sa inte det tidigare.
Jag är George, och den här lilla skönheten är min fru Gloria.
Okej. Visst. George och Gloria.
Kul att träffa er.
Och tack.
Det där var fantastiskt.
Det känns som om jag tränade riktigt hårt-
- kunde jag kanske avläsa folk så där en dag.
Tror du inte?
För helvete, jag provar det just nu.
Är det okej?
Okej, okej.
Jag börjar med kläderna, va? Som du sa.
Era kläder ser skitbra ut.
De ser snygga ut, har inga fläckar. De ser dyra ut, och huset är vackert.
Ett fint hus.
Man kan nog lugnt säga att ni har lite pengar.
Men med alla de pengarna, vad fan är det?
Det är en TV, men gammal som fan, det är lite sorgligt.
Ni ser nog inte mycket på TV-
-vilket jag tycker är lite konstigt.
Men inte helt ovanligt.
Men vet ni vad det mest avslöjande om er är?
Den lilla flickan som ni har kedjad i källaren.
Ja.
Så nu...
ska jag sälja nåt till dig, George.
Vi ska gå ner dit...
och befria den flickan.
Och hon ska följa med oss.
Du kommer inte att säga ett skit.
Vet du varför du inte säger ett skit?
För att du är en psykopat med en liten flicka inlåst i källaren.
Du kan inte involvera polisen utan att de på nåt sätt får veta-
- att du är en psykopat med en liten flicka inlåst i källaren.
Så hämta de jävla nycklarna, George.
Sweetiepie.
Jag är ledsen att pappa måste göra såhär.
Jag ska alltid älska dig.
- Kom då. Kom nu. - Det är ingen fara.
Du är fri. Följ med oss.
Kedjorna är borta, nu går vi härifrån. Kom.
Hör du.
Lyssna på mig. Du vill inte vara här nere, eller hur?
Det här stället suger.
Följ med oss, vi ska ha kul, jag lovar.
Vi hittar en ny, trevlig familj åt dig.
Du får kanske några nya leksaker.
Nya kläder, kanske en hamburgare eller något.
Gillar du hamburgare?
Har du någonsin ätit en hamburgare?
De är fantastiska.
Nej!
Det är nog meningen, George.
Jag menar, vad är oddsen?
Det är ödet.
Älskling, jag är inte ens säker på att du...
Att det kan hända.
Jag känner det, George.
Jag vet att jag fortfarande kan.
Snälla?
Okej, okej.
Om det får dig att le är det värt att testa.
Åh, George.
Du anar inte hur glad du har gjort mig.
Nej!
Vad fan? Hallå!
Hallå!
Jules!
Hallå! Jag kan höra dig där bakom. Var är hon?
God morgon, sömntuta!
Jag trodde aldrig du skulle vakna.
Var fan är Jules?
Språket! Din söta flickvän är säker och mår bra.
Men om du nånsin vill träffa henne igen-
-måste du vara en snäll pojke.
Vad?
Du måste bara slappna av.
Jag tar dig till en speciell plats.
En plats för bara oss två.
Du är en tursam pojke, vet du det?
George sa att vi borde döda dig.
Jag sa, nej, absolut inte.
Hör du, jag vet inte vad fan du snackar om.
Men om ni inte låter oss gå, svär jag på att...
Varför gjorde du så?
Vi försökte rädda dig, för helvete.
Varför lät du inte oss hjälpa dig?
Svara mig, för fan!
Du vet...
du ska ju egentligen inte se mamma så här.
Men ibland...
kan inte mamma rå för det.
Vad? Tycker du inte att jag är söt?
Vadå?
- Nej, jag har inte... - Efter allt jag har gjort för dig?
- Nej. Lyssna, lyssna... - Jag gjorde hela rummet fint för dig.
Dansade min dans för dig!
Lyssna. Det är inte det...
Du är en stygg pojke.
Vad i...?
Jag kan ta allt ifrån dig...
just nu.
Men jag vill bara ge.
För att ge dig den största njutningen.
Och skapa något vackert tillsammans.
Men om du inte vill det, då...
Ja? Vad händer då?
Vad händer då?
Fan också.
Du gillar verkligen hästen, va?
Jag hade en sån leksak när jag var liten.
Kanske tio år.
Hur gammal är du?
Ja, kanske tio.
Jag och min lillasyster Winnie...
Som vi slogs om den, så mycket.
Jag vet inte ens varför, det var bara en dum plasthäst.
Inget illa menat.
En lördagsmorgon...
lekte jag och Winnie i våra rum och...
som alltid började vi slåss om den.
Jag försökte ta den ifrån henne, men ett av de rosa benen gick av.
Hon blev så arg.
Hon grät och grät, jag sa till henne att jag skulle...
Jag skulle få mamma och pappa att laga det.
Så jag...
Jag sprang till deras sovrum, öppnade dörren.
De var inte där, så jag...
Jag gick till vardagsrummet. De var inte där heller, så jag...
Jag hittade dem inte.
De hade nog stuckit på morgonen.
Så jag tänkte bara att de gått till affären-
-eller till doktorn, eller...
Jag vet inte. Sånt som vuxna gör.
Vi gjorde bara som vanligt. Jag...
Jag hällde upp flingor åt oss.
Vi satt på golvet och tittade på tecknade filmer hela dan.
Det pågick nog i en vecka.
Sen tog flingorna slut.
Såklart inget som det jag bar igår kväll.
Men det var mode då.
Jag tycker att du ser jättebra ut i det.
Gör du? Verkligen?
Javisst. Och det är nog inte många som kan bära upp dem.
Var försiktig, Mickey. Du får mig att rodna.
Och där är jag med Ethan.
Vad tänkte jag, med det håret?
Ethan? Är det din son?
Vad gör han nu för tiden?
Han sover. I sin spjälsäng.
Åh, kära nån! Titta på det här.
Ni ser så... lyckliga ut.
Det var vi.
Det här var när han fortfarande uppvaktade mig.
George hade som ett elektriskt ljus i sig som jag bara inte kunde hålla mig ifrån.
Han höll om mig, och vi bara...
dansade.
Han viskade till mig, och sa:
"Vi två är allt som är verkligt i hela världen.
Och allt annat är bara klippdockor och leksaker."
Så härligt.
Verkligen härligt.
En natt kom han till mitt fönster, såg mig i ögonen och sa:
"Vi kan rymma tillsammans. Hela världen kan bli vår."
Men bara om jag ville det.
Jag sa ja, och vårt äventyr började.
Faktum är att den bilden där-
-det var sista gången vi var i pappas hus.
Vi gav oss av för att skriva vår egen historia i stjärnorna-
-och få en egen familj.
Men det var för länge sedan.
Och våra drömmar om att få barn har aldrig gått i uppfyllelse.
Det finns fortfarande tid.
- Vänta lite, Gloria? - Ja?
Kan vi prata?
Absolut. Vad är det du tänker på?
Ärligt?
Dig.
Mig?
Som du dansade igår.
Din kropp. Lukten av ditt hår. Jag kan inte få det ur mitt huvud.
Det känns som att något inuti mig vaknade.
Du verkade inte så upphetsad då.
Jag vet, och jag är ledsen.
Det händer mig ibland. Jag blir för uppskruvad när jag är tänd.
Jag var nervös.
Men jag lovar, det är annorlunda nu.
Jag känner bara att vi borde göra det tillsammans.
Mickey, jag vill ju. Men jag...
Jag var en stygg pojke.
Men jag lovar dig...
att vara en snäll pojke, om du bara ger mig chansen.
Mamma?
Åh, kära nån.
Himmel.
Jösses.
Du är ju en snäll pojke.
Jag... Jag måste få röra dig.
Vad?
Snälla, mamma?
Låt mig få röra dig.
Okej.
Så bra.
Din sjuka fan!
George!
Georgie!
För helvete!
Stopp där.
Vart tror du att du är på väg? Kom tillbaka hit.
Tänk inte ens på det.
Jag är en bra skytt. Jag missade med flit.
Okej, okej.
Visst.
Jag kommer upp. Jag kommer upp.
Kan du inte snälla låta oss gå?
Snälla?
Skithög.
Se vad du gjorde. Vem uppfostrade dig, pojke?
Du får en kvinna att gråta så.
Grabben, jag skulle blåsa ut hjärnan om jag trodde att du hade en.
Han slog mig i huvudet!
Georgie, var är du?
En sak är säker, du är lite för livlig för min smak.
Mickey.
Mickey!
Nej!
Vad...? Vad fan?
Sluta gnälla, din mes.
- Din jävla... Jävla... - Torka av dig.
Kom igen!
Älskling.
- Mickey! - Lugna dig.
- Få mig inte att sätta en ny kula i dig. - Herregud.
Vad gjorde du med honom?
- Är du blind? Jag sköt honom. - Du är galen.
Se så, han förtjänade det, du vet det.
Fortsätt tjafsa, och du får kanske samma behandling.
Är det klart?
Håll ett öga på dem, Sweetiepie.
Åh, älskling.
Jag trodde att jag förlorat dig.
Mår du bra?
Ja. Nej, nej.
Det gör så ont.
Han sköt mig.
De är så jävla galna. De är så galna, du har ingen aning.
Vi måste ut härifrån. Vi måste härifrån.
Kan du få upp handfängslet?
Med vad?
Jag vet inte.
Och jag är glad att du är här.
- Hann inte säga fan ta dig! - Låt henne vara.
- Hon visste inte vad hon gjorde. - Hur vet du det? Sa hon det?
Nej, men jag vet det.
Jag bara vet det.
Jag har sagt det hundra gånger, affärsmodellen är felfri, okej?
Kostnaden för varorna är noll.
Varje dag när vi vaknar går vi ur sängen och till stranden.
Vi plockar varor för en dag, och sedan säljer vi dem.
Jag pratar om fina glänsande skal i olika färger, kanske några fina stenar.
Det är ren vinst, Jules.
Jag förstår det, det gör jag.
Men vad händer när vi blir för stora? Och sedan måste vi anställa någon.
Det blir inte ren vinst längre-
- för vi betalar den nya skalletaren. Vi kan bli panka.
Men vad händer om vi ger skalletaren en del av företaget?
En liten bit. Äganderätt, du vet?
Varje stor verksamhet börjar med äganderätt.
Vad ska vi kalla det?
Mycket bra... En mycket bra fråga.
Kanske vi borde...? Nej.
Du vet, jag tror att det är du.
Du är mer kreativ. Jag är mer för siffror.
Jules, för guds skull.
Jag sa att du skadar emaljen.
Herrejävlar.
Självklart.
Din piercing.
Pinnen.
- Vad är det med den? - Jag kan få upp låsen.
Älskling, den sitter i min tunga.
Jag vet att den sitter där.
Men om vi kan få den ur din tunga, kan jag ta den för att få oss härifrån.
Hur ska vi få ut den?
Vet inte. Om du gör det som jag hatar?
Du sätter den utanpå tänderna, drar jättehårt.
Den hoppar kanske ut.
Hoppa ut? Skulle den hoppa ut? Det är en piercing, som sitter hårt.
Jag vet att det är en piercing. Kan du åtminstone försöka?
Älskling? För min skull?
- Okej. Jag ska försöka. - Jättebra.
Du klarar det, jag vet det.
Få ut den. Få ut piercingen.
- Få ut den. Jag vet att du kan... - Nej. Nej!
- Min tunga är inte stark nog. - Vad menar du?
Din tunga är stark. En stor, stark tunga.
Älskling. Jag säger att det är omöjligt.
Okej.
Men om du...? Om du vänder dig mot mig.
Sväng runt.
- Mot mig, du vet? - Jag försöker.
Ja, precis så. Sträck ut tungan.
Sträck ut tungan.
Jag kan bita tag i den, och dra bort den.
Nej. Det kommer att göra skitont.
Jag vet, det gör ont.
Om jag hade piercingen i min tunga, men du har den. Så ser situationen ut.
Jules?
Du är skyldig mig.
Ja, jag är skyldig dig. Jag är skyldig dig.
Okej? Kom igen. Kom här.
Sträck ut den. Sträck ut tungan.
Vem är hungrig?
Okej.
Öppna munnen helt.
Kom igen.
Öppna hangardörren.
Okej. Du då?
Kom igen.
Gapa. Jag ska ge dig broccoli.
Gapa, kom igen.
Skyll dig själv.
Ni vill ju äta till slut.
Och jag bryr mig inte om ni äter Glorias mat-
-eller varandras fingrar.
Herrejävlar!
Är du okej, älskling?
- Det var så nära. - Ja.
Ja. Jag svalde mycket blod och det smakade som metall.
Det är okej. Oroa dig inte.
- Jag klarar det här nu. - Okej.
Låt mig bara...
Jävla helvete.
Vad?
Jag kan bara inte... Jag kan inte nå dem, du vet?
Säg inte att vi slet hål i min tunga i onödan.
Nej, nej. Aldrig.
Nej, nej. Låt mig försöka komma åt dina.
Okej.
Perfekt, perfekt. Stanna där, stanna där.
Jag har det. Jag är inne.
Så, ja.
Din jävel.
Kom igen, din lilla skit.
Jävla kuk.
Din lilla, jävla skithög.
- Jag fick upp låset. - Åh, älskling.
- Jag älskar dig så. - Okej. Ja, ja.
- Ingen tid att förlora. - Nej.
Ta mina nu. Ta mina.
Vänta. Vad ska jag göra?
Du sticker bara in pinnen där.
Sen flyttar du runt den för...
För att hitta en fästpunkt.
Slappna av, och känn efter.
- Javisst. Ja. - Vänta.
- Jadå. - Jag känner något.
Just det. Känn efter, känn. Kom igen.
Den...
- Den gick sönder. - Du måste skämta.
Var? Var gick den sönder?
Inuti, och nu sitter den fast där inne.
Åh, älskling.
Jag är så ledsen.
Jag sabbade alltihop.
- Nej, nej. - Jag sabbade allt.
Nej, det är okej. Det är okej. Hallå, du.
Kom hit. Kom hit. Kom.
Lyssna. Lyssna på mig.
- Jag är så ledsen. - Nej, det är okej. Du gjorde ditt bästa.
Mitt ben är ju kört. Jag kan knappt gå ändå.
Det spelar ingen roll. Du klarar det här. Du fixar det.
Jag vet inte vad... Vad gör jag? Vad ska jag...?
Jag tror att vi...
Vad är det?
Herrejävlar.
Ett tvättnedkast.
Herrejävlar!
Kommer du igenom det?
Jag måste.
Jag älskar dig.
Jag vet.
Jag sa att inget gott kan komma ur detta och hade rätt, George.
Se vad hon har fått oss till.
Jag tar hand om det här, rättar till det.
Kom hit, älskling.
- Kom hit. Se så. - Nej...
Tog hon sig ut?
Du är så arg.
Varför?
För att du skjuter lösa skott?
Jag sliter ut ditt jävla hjärta.
Jag förstår att du inte vill berätta var hon är.
I ditt läge hade jag nog gjort likadant.
Men Gud allsmäktige, jag får se dig dö. Jag tänker skada dig.
Hon är borta. Okej? Ge bara upp.
Sweetiepie, vad ska vi göra med honom?
Vad sa du?
Okej. Om du säger det så.
Älskling? Är du där uppe?
Jag vill bara prata med dig.
Ethan, älskling.
Du tror att jag bara snackar, eller hur?
Jag gillar det.
Jag gillar de tuffa.
Finns inget ljuvare ljud i världen än en man som försöker låta bli att skrika.
De stånkar och stönar och...
andas genom näsan.
Men de bryter alltid ihop, visst Sweetiepie?
Nej, du är ju för ung för att minnas.
Det här lär du komma ihåg.
Hon går inte till polisen.
Va? Vad sa du?
Inte ännu, i alla fall.
- Vad fan pratar du om? - Jag bad henne vänta.
Ja. Vi har en mötesplats.
Och om jag inte dyker upp där om en timme eller så, ja-
-då kommer poliser i överflöd.
Du är körd, kompis.
Men om jag dyker upp...
fortsätter vi bara.
Som om inget av detta hänt.
Oss män emellan...
vill jag inte få polisen inblandad mer än du gör, okej?
Och min Sweetiepie?
Vem då?
Hon? Jag skiter i henne. Hon är skälet till att jag sitter här.
Nej, ge mig inte den blicken.
Du bet mig. Du får klara dig själv.
Hon är din.
Mamma letar bara efter sin vän.
Vet du var hon är?
Vad sa du?
Älskling?
Kom ner hit.
Jag vill att du ska säga adjö till vår lilla vän.
Så snart?
Åh, okej.
Några sista ord till den här jäveln?
Kära pojke, om du bara hade hanterat saker annorlunda.
Vi ses i helvetet.
Stopp!
Stopp, döda honom inte!
- Sätt ner honom! - Jag krossar den!
Det var nära.
Släpp min älskling!
Låt honom gå, nu.
Okej, fröken.
Lugna ner dig.
Ingen kommer att bli skadad.
Vi alla kan bara ha ett trevligt...
Kom hit!
- Du är okej. - Kom hit nu!
- Annars blåser jag ut skallen! - Okej.
Okej. Jag kommer.
Håll dig bara vaken.
Håll dig bara vaken, du är okej.
Du kommer att bli bra.
Du kommer att bli bra!
Se vad ni har gjort.
Vad har jag gjort för att förtjäna er två?
Matlagning är en zenkonst för Gloria.
Det lugnar nerverna.
Under mina år med henne har jag upptäckt-
-att det finns en formel för det.
Ju mer upprörd hon är, desto större rätt för att få henne ur det.
För ett tag sen spillde jag kaffe på vårt nya överkast.
Hon bakade en kaka stor som ett lastbilsdäck.
Jag behöver inte säga att ni två har skapat en bankett.
Brödet är jättegott, raring.
Det är de verkligen.
Varför?
Varför, vad?
Den lilla flickan? Varför har ni henne där nere?
Okej, det är inte som du tror.
Min Gloria ville alltid ha ett barn.
Tyvärr hade inte den goda Herren med det i sina planer för oss-
-så jag tog saken i egna händer.
Och kidnappade henne?
När man blir äldre-
-blir saker komplicerade.
Vi alla gör det vi måste göra, så gott vi kan.
Och jag vill bara göra min fru lycklig.
Och hon var det, ett tag.
Sedan, efter en tid-
- påminde flickan bara henne om vad hon inte kunde få.
Så hon bad mig att få henne att försvinna.
Jag kunde inte förmå mig att göra det.
Den källaren, det är vår kompromiss.
Att hon är där är inte för att jag är elak-
-utan för att jag är barmhärtig.
Ni har inte sett det elaka.
Middagen är serverad.
Perfekt tajming.
Köttpudding!
Det är Glorias specialitet.
Åh, nu får ni något gott.
Välsigna oss, Herre, och dina gåvor-
-som vi ska få från ditt överflöd-
-genom Kristus, vår Herre. Amen.
Amen.
Tänker ni döda oss? Eller...? Hur blir det?
George, har du inte berättat för dem?
- Jag ville plåga dem lite. - Berättat vad?
- Vi dödar er inte. - Vadå?
Vi dödar er inte, sa jag. Är du döv?
Trots ert usla uppförande-
- beslöt vi att logistiken i det inte har nån mening för oss.
För förr eller senare lär någon leta efter er.
Jag kan gömma en kropp som påskharen gömmer ägg.
Men ni har svettats, spottat och pissat överallt.
George.
Förlåt, kära du.
Hur som helst, jag skulle missa något.
Vi har en bättre chans om ni sticker iväg.
Vi ger det 48 timmar-
-tipsar polisen som kommer och plockar er.
Ni får nog sitta inne för det ni två gjorde.
Men ni andas åtminstone fortfarande.
Så grattis, ni två vann just på det jävla lotteriet.
Ja...
ät i lugn och ro.
Ni får sitta ett par dar till i stolarna.
De har visst aptit trots allt.
Det är verkligen gott.
- Vänta, vad händer med henne? - Vägen är ingen plats för en liten flicka.
De sätter nog henne på något bra ställe. Såna där barnhem?
De är femstjärniga resorts här.
Gör det dig upprörd?
Allt är väl bättre än där nere.
Du har ett gott hjärta, Jules.
Är ditt namn Julia?
Mamma hette Julia.
Hon hade också ett gott hjärta.
Du påminner mig om henne.
Tack.
Hon dog när jag var väldigt ung. Cancer.
Det var inte mycket de kunde göra åt det då.
Det var en långsam, ansträngande process-
-men jag var med henne varje steg på vägen.
Dagen innan hon dog bad hon mig att gå till garderoben.
Hon sa att hon hade en överraskning åt mig.
Det var ett paket bundet med ett snöre-
-och ett litet kort där det stod "Gloria".
En del av mig ville inte öppna presenten-
- för jag visste att det var den sista mamma skulle ge mig.
Men hon insisterade på det.
Jag torkade bort mina tårar, rev upp papperet, och där var den.
En docka.
Hon sa att det var en magisk docka-
-och oavsett hur ledsen jag var...
Och under de närmaste åren var jag väldigt ledsen.
Oavsett hur ledsen jag var-
-skulle jag alltid ha honom med mig.
Min... Ethan.
Och hon hade rätt.
Han var magisk.
Och du tog honom ifrån mig.
Varför?
Vad...? Vad är det här?
En drogöverdos, Mickey.
Ja, jag vet. Jag övervägde att låta er leva, men...
Du hade som ett helt apotek i din väska-
- och nu har ni käkat nog med piller för att få en tjur att däcka.
När ni är utslagna injicerar vi er fulla med tunga grejer-
-så att jobbet är gjort.
Och bom, problemet är löst.
Ett par knarkare bröt sig in i huset-
- festade loss rejält här och dog en inte så tragisk död.
Fan ta dig.
Det är inte perfekt, jag vet.
Men ingen granskar det värst när några typer som ni-
-har dött, har jag inte rätt?
Har jag rätt, har jag rätt eller har jag rätt?
Herregud.
Ni två måste vara födda igår för att tro att vi skulle överlämna er till polisen.
Så att ni kunde tjalla sedan? Nej, nej.
Ingen kommer tyvärr och räddar er.
Goddag, konstapeln, hur kan jag hjälpa er?
Hallå där. Ledsen att störa runt middagstid. Det luktar gott därinne.
Absolut. Jag ser fram emot att återgå till det.
Javisst. Jag ska inte ta så mycket av er tid.
För några dar sen rånade någon macken.
Det var ju synd.
- Men får jag fråga varför ni är här? - Jadå.
En övergiven bil hittades på väg 301, ungefär 800 meter härifrån.
Det menar ni inte. Det var oroande.
Matchar beskrivningen av rånarnas fordon.
Har ni råkat se något ovanligt?
Några misstänkta typer, något liknande?
Nej, sir. Det har jag inte.
Men jag ska hålla utkik.
Okej, då.
Ha en fin kväll. Njut av middagen.
Det ska jag göra. Och lycka till med jakten.
- Är allt som det ska? - Det är det.
Det är bara dörren, den är lite svår att stänga.
Jag har tänkt fixa den i månader.
Vad hände där?
Åh, ni vet. Det är...
Min fru och jag flyttade möbler, något måste ha fastnat i den.
Får jag komma in och se mig omkring?
Jag uppskattar erbjudandet, konstapeln-
-men jag lovar er...
vi är helt säkra här inne.
Det är säkert så, men jag kan lika gärna ge er full behandling.
Och låta skattedollarna jobba.
Vet ni vad, det var väl oartigt? Kom in. Jag presenterar min fru.
Gloria, vi har en gäst.
I matsalen.
- Men vem är det här? - Polisman Wells, ma'am.
Ursäkta att jag stör. Vi kontrollerar bara husen i grannskapet.
Ett par brottslingar är på rymmen.
Oj, då.
Älskling, kanske vi borde bo på hotell över natten.
Det är nog inte nödvändigt. Med all sannolikhet är ni säkra.
Vi vill bara göra allt vi kan.
Mycket mat för bara er två.
Ja, ni vet hur man säger.
Vi hade saker som var på väg ut, men tänkte: "Vad tusan.
Vi äter en festmåltid!"
Låter rimligt.
- Får jag? - För all del.
Var är de?
- I gymmet. - Vad finns det här?
Var då?
- Bakom den låsta dörren. - Gymmet.
Det är bara vår källare.
Något jag borde veta om här nere?
Bara en gammal panna och några lådor.
Jag tar bara en snabb titt.
Ja, det är Wells.
Två misstänkta som passar beskrivningen på Willow Drive.
- Kör dit för förstärkning. - Uppfattat.
Jag måste nog kila.
- Lycka till. - Vi förstår.
Hoppas att ni hittar skurkarna, var de än är.
Kom igen.
Så. Kom igen. Där borta.
Nej, älskling, nej.
Det är inte så man gör.
Märker ni något ovanligt, något alls, tveka inte att ringa.
- Naturligtvis. - God kväll.
Se så, du behöver ett lyft.
Kom igen.
Du klarar det här. Kom igen.
Du behöver ett lyft, se så.
- Herregud! Nej, nej. - Nej, nej!
Okej. Jag har en plan.
- Det var nära ögat. Gav du det till dem? - Himmel, nej. Jag hann knappt in i tid.
Jag...
lämnade dem ju här.
De var helt... utslagna.
Jag...
Gloria...
du borde ha stannat och hållit vakt.
Kom. Vi måste ut och hitta dem!
Gloria!
- Kom! - Jag kommer.
Det är ett par kilometer till tomtgränsen och så motorvägen!
Det är i snigelfart åtminstone 15 minuter. Kom igen, kom då!
Herrejävlar.
Jag fattar inte att det funkade. Okej, nu sticker vi härifrån.
Väskan, väskan. Ta nycklarna. Jag har väskan.
- Var är ni? - George?
Era avskum. Knarkarfegisar. Ingen jävlas med mig.
Hur kunde du låta dem komma undan?
Nu räcker det!
Okej.
Var snabb.
Okej.
Kom igen, kom nu.
Vad gör...? Vad gör du?
Är du arg för det jag sa förut?
Det var... Jag ljög. Det var taktik, okej? Jag blinkade ju.
Jag blinkade. Vet du inte vad det är? Att det är på låtsas.
Hur vågar du skrika så åt mig!
Kom igen nu, Gloria.
- Jag menade inte så. - Nej!
Du måste vara snäll mot mig, George.
Du måste värdesätta mig, som du lovade.
Du har aldrig skrikit så åt mig.
Jag vet inte vad du sa, men du måste be om ursäkt.
Jag blinkade!
Gå dit!
Okej, okej!
Okej. Jag är ledsen för vad jag sa förut.
Även om jag blinkade.
Självklart bryr jag mig om dig.
Du följer med oss, okej? Det är därför vi är här.
Gloria, jag är evigt ledsen.
Det finns inget i denna värld som det vi har.
Det är bara gjort av papp, och du vet det.
Menar du det?
Menar du verkligen det?
Jag svär på Jesus Kristus...
Gud, djävulen-
-änglarna i himlen och helvetet.
Ja! Kom nu. Kom.
Säg vad du vill göra.
Jag...
Jag vill glömma dem.
Allt det här.
Jag vill lämna allt bakom mig och börja ett nytt liv.
Vem säger att vi inte kan göra det igen? Vi två.
Tillsammans.
Vi gör vad vi vill i den här dåraktiga världen.
Bara vi två.
Om det är vad du vill-
-så ska du få det.
Kom igen.
Okej, kom igen!
Var är...? Var är grejen? Den där garagegrejen.
- Jag vet inte. - Var?
Och kolla garderoben medan du är där nere.
Har du sett mina nycklar?
Ta mina, de ligger i skålen.
Sweetiepie.
Jag är så ledsen, men pappa måste resa bort.
Jag vet, jag vet.
Det är bara så det måste...
Fan, fan. Var är den?
Här är den.
Kom igen, kom igen.
Kom igen, kom igen då!
Grabben?
Du har visst något som tillhör mig.
Kom ut.
Var beredd på att få stryk.
Jag älskar dig, Jules.
Nej, Mickey.
Kliv ut ur min jävla bil!
Du är det bästa som har hänt mig.
Ducka nu.
Ducka!
Fan.
Åh, skit.
Nej.
- Nej. Snälla. Du får inte lämna mig. - Du.
- Du, det ordnar sig. - Älskling, snälla.
- Nej, nej. - Det ordnar sig, älskling.
Du klarar dig.
Allting ordnar sig.
Nej.
Nej, nej.
Nej.
Älskling, nej.
Jag älskar dig så mycket.
Jag kommer att sakna dig så.
Trodde du att du kunde döda mig?
Jag kommer aldrig att dö.
Jag är det sista du ser.
Dags att åka dit upp.
Sweetiepie.
Var hittade du pistolen?
Se så, ge den till pappa.
Vad sa de där personerna om mig?
Lurade de dig att tro att jag är ond?
Jag är inte ond, jag är god. Kom till mig.
Kom till pappa.
Vet du vad som får mig att må bra? Det som får dig att må bra. Glass.
Mintchokl...
Jag vill följa med dig.
Okej.
Vi kommer att klara oss fint.
Jag kommer strax.
Jag älskar dig.
Vi åker, George!
George?
Är du okej?
Dags för oss att åka nu!
Den öppna vägen är där framme, George.
Men jag antar att vi kan vänta här bara en liten stund till.
Åh, George.
Åh, älskling.
Kom nu.
Vilket äventyr vi ska uppleva, George.
Jag kan inte vänta.
Vart är ni på väg?
Till Florida.
Hoppa in.
USA: S SYDLIGASTE PUNKT
MICKEYS SNÄCKSKALSBUTIK
Undertextning: Marie Åkerlund